A „káros” urbanizáció - Tózsa, István (Tér és Társadalom, 2002)
A budapesti agglomeráció 2000-2001 során elkészült rendezési terve – az emberek egészségét védő ökológiai megfontolásból – központilag kívánja szabályozni a területhasznosítást, a zöld és a beépített területek arányát. Az agglomerációt alkotó települések oldaláról általában elégedetlenség kísérte az építési övezetek terjedését meggátoló elképzeléseket, hiszen a települések érdeke ezzel ellentétes. A települések versenyében azok lesznek győztesek, amelyek a Budapestről kiáramló embereknek és tőkének letelepedésre alkalmas helyet tudnak ajánlani, így a helyi érdek a földingatlannal való szabad rendelkezés jogát kívánja meg. Jelen tanulmány a helyi építési szabályzatban manifesztálódó területrendezési eszközöket ajánl az ilyen ellentétből származó feszültségek feloldására.